EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Smukke New York City.
Min far bor her.
Han lagde planer for hele dagen i dag.
Han ville spise frokost,
og sagde: "Lad os besøge friheds-tingen...
...og se på den.
Måske en tur i Central Park."
Jeg siger: "Far, jeg optræder i Radio City i aften.
Jeg har planer."
Han svarer: "Er du så stor nu? Berømthed!
Du er berømt, så du kan ikke gå
til frokost med din far."
"Kæmpe berømthed."
Jeg kom i onsdags, og det var...
Jeg ved ikke, hvad der sker på flyene.
Det ligner en bondegård på flyene nu
med alle de dyr,
der går ned ad gangen.
Siden hvornår er det okay? Hvorfor er det i orden,
at tage en hund med...
...en papegøje?
Som for et par måneder siden i Newark lufthavn.
En idiot ville have en påfugl med.
Hun havde en påfugl på skulderen...
...og spankulerede ind i lufthavnen,
som var det en TUMI-kuffert.
Den faldt af, og hun prøvede at samle den op...
Når de går hjemmefra, siger folk ikke noget til dem?
Hvis jeg gik hjemmefra med en påfugl på ryggen,
ville nogen sige:
"Hvad fanden skal du med den?
Skal den med på et fly? Er du sindssyg?"
Der opstod tumult på mit fly.
Vi kunne ikke lette.
Nogen fik en røvfuld.
Det sker på ugentlig basis.
Bare gør, som der bliver sagt.
Sådan er jeg opdraget. Gør, som der bliver sagt.
Hvorfor brokke sig?
Er jeg på et fly,
og fire militærfolk med skudsikre veste steg om bord...
...og siger "vagtværn", imens de kommer til min række
og siger: "Du skal lige rejse dig op."
"Jeg står op!"
Jeg tager min taske, min kaffe... "Det er jeg ked af.
Det er jeg virkelig ked af.
Får jeg mit tilgodebevis her
og venter 14 dage på næste afgang?
Det lyder retfærdigt.
Bare I ikke tæsker mig.
Undskyld jeg afbrød jeres ferie.
Lad mig lige komme ud af maskinen."
Hvad kan man gøre, slås med nogen?
Det er ikke som for 20 år siden,
hvor man var på natklub og en eller anden lige...
Husker I, da de bare ville læne skulderen
lige ind i din brystkasse?
Kom bare.
"Skal du smage den her?"
Hold min parfume. Vil du slås?
Dengang var der slagsmål.
Man fik måske et blåt øje.
Folk kunne kun finde ud af at slå.
Nu...
...ved man ikke, om fyren kan Mixed Martial Arts...
Det der MMA.
Fyren sætter sig på din ryg
med hælene mod dine nosser...
...og kvæler dig.
Hvordan forsvarer man sig?
Disse MMA-fyre er anderledes.
Det er en sej mand.
De slår ikke. De sparker dit ben af.
De træner på banantræer.
De sparker banantræer ned.
Hvordan tror du, dit ben vil klare sig?
Kan du...
Helt ærligt, kunne du modstå
et slag mod mellemkødet
fra en 23-årig fuldvoksen mand?
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke modstå noget.
Jeg var oppe klokken 3 i nat for at tisse,
og jeg stødte min tå.
Jeg lå ned i 58 minutter.
Har I stødt jeres tå om natten?
Man vil ikke se det.
"Jeg ved, neglen faldt af.
Neglen faldt af, og tåen er smadret. Jeg vil bare tisse.
Jeg finder neglen i morgen,
og jeg tørrer blodet af lagenet. Det er fjollet.
Åh, smerten."
Man slås ikke med en MMA-fyr.
Det er en sej fyr.
Det er et sejt liv.
De har en strudel som øre.
Hvad er det?
Jeg kan ikke gøre noget ved ham,
der gør mere ondt end en strudel,
der hænger på venstre side af kraniet.
Se bare, hvordan de går i ringen. Sådan...
...og strækker tænderne.
Du godeste.
Som modstander ville jeg tænke:
"Jeg dør i aften. Fyren her vil...
...dræbe mig."
Jeg slås ikke med nogen.
Jeg træner knap nok i denne alder.
Jeg har haft samme rutine siden 1989.
Jeg går i motionscenteret og træner biceps og lidt bryst.
Når jeg får svedperler, er jeg skredet igen.
Jeg vil ikke svede gennem tøjet. Det er slut med det.
På en god dag, bruger jeg løbebåndet.
Som i sidste uge.
Jeg gik på løbebåndet der
med otte tomme løbebånd ved siden af.
Jeg sætter det på 5.
Det er ikke for meget,
og ikke for langsomt.
Som parkeringsfyrens trav.
Lad mig hente din Mercedes.
En fyr stiller sig på løbebåndet ved siden af mig.
Otte løbebånd, og han vælger det.
Det er et problem for mig.
Jeg glemmer, hvad jeg laver. Jeg ser på alle andre.
Især hvis de er tæt på,
så jeg ser på, hvad fyren laver.
Jeg skuler over på ham.
Han starter ikke maskinen.
Det irriterer mig. Jeg tænker: "Start nu din maskine.
Du ødelægger min rutine her."
Han strækker ud...
...på løbebåndet.
Hør her. Der er et sted til dette
i motionscenteret.
Der er et strække-område.
Jeg går ikke til strække-området og løber rundt om folk.
Man strækker sig ikke på båndet.
Har I bemærket, at løbebånd
har en masse forskellige rum?
Jeg tænker altid på,
hvem der bruger al den plads?
Det gør ham her.
De har bygget løbebåndet til ham.
Han hælder hele sit liv ned i de små rum.
Mønter, sin iPhone...
...tegnebogen, nøglerne.
Han har en iPad.
Han har medbragt en biograf... til træning.
Så sætter han sine små propper i.
Så sætter han den på 15.
Jeg anede ikke, den gik så højt op.
Producenten sagde: "Ja, stop ved 15.
Ingen vil bruge det."
Men denne fyr sprinter.
Hurtigt.
Har I set folk på løbebånd?
De løber hurtigt og hårdt, så hele motionscenteret
kan høre dem løbe?
Det er som...
Det er, som om en sok...
...vil flyve af når som helst.
Så gjorde han det her.
Han stod på siderne og lod den...
Bare gør, som vi gør.
Lav ikke en sær øvelse, du har set...
Og så... Jeg har aldrig set det før.
Han havde en vandrygsæk...
...som man har i ørkenen.
Han havde en rygsæk fyldt med vand
og en slange...
...han kunne sippe fra.
Så satte han farten ned.
Så gjorde han dette.
Han vendte sig mod mig.
Ny begynder han at løbe sidelæns.
Jøsses.
Jeg kan ikke løbe på løbebåndet
med en anden voksen mand ved siden af, som glor på mig.
Løbende sidelæns.
Jeg fortæller konen om det. Hun forstår det ikke.
Hun siger: "Hvorfor kigger du på folk?
Pas dig selv."
"Hvorfor kigge på lokalet?"
Jeg siger: "Det gør mig glad.
Jeg vil gerne besværes."
Hun sagde: "Kom med mig. Jeg har spinning i morgen."
Jeg svarer: "Okay, jeg kommer med."
Det har jeg aldrig gjort før.
Men jeg var til SoulCycle, hvad det end er.
Alle bliver så overfriske.
Jeg var til den i L.A., hvor alle er falsk positive.
De kommer ind i lokalet:
"Hvad sker der?
Hvordan går det?
Skal vi gå til den i dag?"
Okay. Rolig. Rolig.
Det er træning.
Det er spinning.
Jeg er straks irriteret.
Jeg siger: "Skat, jeg må ud. Jeg kan ikke tage det.
Jeg er allerede sur."
Hun svarer: "Kom, lad os tjekke ind og få sko."
Jeg sagde: "Sko? Er det en bowlinghal?"
Alle får specielle spinningsko.
De går alle sådan her...
Har jeg cykel 22?
Kan du sige, hvor...
Okay, herovre? Storartet."
Vi tjekkede sent ind.
Min kone og jeg har ikke cykler ved siden af hinanden.
Min kone går i panik.
Hun siger: "Skat, vi er ikke sammen. Jeg er helt derovre.
Jeg spørger pigen her ved dig."
Jeg svarer: "Begynd ikke på det her.
Pigen er allerede helt klar.
Hun har en vandflaske og det hele.
Spørg hende ikke om noget."
Jeg siger: "Vi kan ikke tale imens.
Det varer i 45 minutter. Vi kan ikke...
Jeg vender mig ikke og spørger: 'Har du betalt gasregningen?'
Det er en træning.
Vi kan ikke holde i hånd,
imens vi cykler.
Det er ikke en tur i Central Park. Cyklen står stille."
Jeg begynder at træne.
Timen er ikke engang startet.
Jeg begyndte selv.
Jeg venter ikke. Jeg er her, så lad os starte.
Jeg koger.
Så kom læreren ind.
Fyren var alt for glad
for det, der skete i lokalet.
En af disse rigtig positive lærere.
Sådan: "Okay, allesammen.
Er I klar? Det er mandag morgen.
Ned med hovedet.
Lad os fjerne den onde chef, der altid er efter dig,
når du kommer på arbejde.
Lad os fjerne den gæld, du har.
Lad os fjerne den fætter,
der ikke kom til middagen.
Jeg tænker: "Hvor slemt har disse folk det?"
Jeg vil bare af med den cheesecake, jeg fik i aftes,
ikke en voldelig far.
Hvad fanden sker der?"
Men min kone er meget atletisk...
Hun voksede op i en familie med meget tid.
De har mange penge...
...så ingen laver rigtig noget.
Alle er meget afslappede.
Da jeg var derovre for første gang,
mødte jeg min kones familie, og alle var hjemme.
På en tirsdag klokken 14.30.
Jeg spørger: "Hvorfor er alle...
...hjemme?"
Ingen arbejder der.
Jeg spurgte: "Hvad laver dine fætre?"
"Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke rigtig, hvad de laver.
Jeg tror... det er reklamebranchen,
men jeg ved ikke helt hvordan."
De er så afslappede.
Det er den slags familie, der, når de afslutter uddannelsen,
tager et år fri til at finde sig selv.
Kender I folk, der gør det?
De afslutter uddannelsen og tager på rygsækrejse i Europa
og bor på vandrehjem, som om de er fattige.
De finder sig selv.
Det gik ikke for mig.
Da jeg var færdig, kunne jeg ikke sige til min far:
"Far, jeg tager til Europa og finder mig selv."
"Finder dig selv?
Jeg fandt dig. Du er her i mit hus.
Hvor skal du hen?
Vil du se dig selv? Kig i et spejl.
Du er arbejdsløs og bor hos mig.
Jeg fandt dig... du er her."
Min kones side er lykkelige, og de opmuntrer til ting.
De holder ferier i familien.
De arbejder på deres indre...
"Vi arbejder på vores indre jeg."
De går til terapi.
Min familie gør intet af dette.
ingen terapi, ingen forbedringer...
Dem: "Sådan er det.
Hvad kan man gøre?
Ændre os? Det er dig."
Ingen spiser piller på min side.
Ingen er på lykkepiller.
Min far siger: "Jeg har været deprimeret i 30 år!"
Vi klarer problemerne derhjemme.
Vi skilter ikke med dem.
Min far ville sige: "Fortæl ikke nogen,
hvad der foregår her. Okay?"
Selv inden for familien var der hemmeligheder.
Ingen sagde noget.
Min bedstefar havde polio.
Hans ene ben var væsentlig kortere end det andet.
Ingen sagde noget.
Ingen nævnte, at han havde haft en sygdom.
Hele min barndom tænkte jeg:
"Sådan går mænd fra Sicilien."
Jeg spurgte min far en dag:
"Hvad er der galt med bedstefar?"
"Hvad mener du?"
Hvorfor siger du det om din bedstefar?
Hvad mener du med galt?"
"Han har en stolpe sømmet på hælen!
Jeg har aldrig set sådanne sko.
Ingen sagde noget om mandens sko.
Jeg ved ikke...
Min familie. Min far og min mor. De kender mig ind og ud.
De ved, hvis noget er galt. Hvis jeg har det på en bestemt måde.
Min far kunne komme hjem og se mig i øjnene.
"Fuld? Lavet lort?
Hvad er der galt? Dine øjne.
Noget er galt."
Han blev sur over to drinks.
Det chokerer mig, at nutidens forældre ikke aner,
hvad deres børn laver.
Ikke? Man hører det i nyhederne.
"Vi vidste ingenting."
Ungen sidder på værelset med 16 bazookaer og 19 granater.
Han går i skole klædt som Darth Vader...
Se på deres værelser!
Det begynder derhjemme.
I min barndom boede min mor på mit værelse konstant
og ledte efter ting.
Min mor vidste, hvad jeg lavede, da jeg var teenager.
Hun ville komme med et håndklæde.
Hun sagde: "Jeg fandt det på dit værelse.
Du er syg.
Syg.
Du skylder mig et nyt sæt håndklæder.
Det kan ikke vaskes ud.
Min søn gør ikke sådan noget i mit hus."
Min kones side er helt anderledes.
Min kone er altid glad. Selv når alting går skævt,
smiler hun altid, denne kvinde.
Hun kom hjem i sidste måned.
Hun sagde: "Jeg ved ikke hvordan, men...
...jeg bakkede ud fra p-pladsen ved indkøbscenteret,
og jeg skrabede imod en cementstolpe.
Den snittede kun.
Det er en lille ridse. Man kan nok polere den væk...
...eller bruge Carnauba-voks til...
...du ved?"
Min umiddelbare reaktion er at råbe.
Sådan voksede jeg op. Fuld volume.
Jeg kom hjem med en punkteret cykel,
og min far ville råbe: "Hvad fanden er det?"
"Det ved jeg ikke!
Jeg så ikke sømmet!"
Min kone voksede op med en mor,
der var mere tilgivende, for: "Ulykker sker jo.
Så længe du ikke kom til skade,
kan vi altid udskifte den."
Min far ville sige: "Gæt, hvem der skal gå denne sommer?
Vi kan heller ikke give dig noget."
Så nu kan jeg ikke råbe af min kone.
Råb fungerer ikke på hende.
Sidst jeg hævede stemmen, fik jeg straks tilbage:
"Jeg ved ikke, hvad dette er,
men du må falde ned
og lade os tale som voksne og løse det.
Okay, lad os løse det.
Du behøver nok terapi.
Du og din far bør tage på et behandlingssted for grupper...
...med jeres problem. Jeg ved ikke."
Så, jeg kan ikke råbe.
Jeg skal undertrykke det.
Jeg skal undertrykke det lort...
Jeg ved ikke, hvem jeg er mere.
Jeg lyder ikke som mig.
Jeg sidder i køkkenet og siger: "Ja, okay.
Det er en lille ridse.
Jeg kan nok polere det væk. Hvis du mener, det er en ridse, så er det.
Kan vi gå ud i indkørslen og se på det, du kalder en ridse?
For jeg vil gerne...
...vide, hvad det er i dit hoved."
Hun svarer: "Ja, jeg viser det."
Så vi går begge to ud i indkørslen.
Mig: "Vi skal have en ny dør!"
Min kone ved ikke, hvad en ulykke medfører.
Det er nu min opgave.
Det er seks uger, hvor jeg skal døje med det.
Jeg skal ringe til forsikringen:
"Hør, hæv nu ikke præmien...
Den snittede kun."
Jeg skal leje en bil og skrive under med mit liv...
...på 123 sider for en Nissan Altima.
Jeg skal på værkstedet. Har I prøvet det?
De venter bare på, du kommer.
Hvad kan man gøre, reparere det hjemme?
Kan I ordne buler?
Jeg kender ingen, så jeg må på værksted.
Når man ankommer, kommer alle ud,
hele værkstedet.
Når man ankommer, har de en fyr:
"Vi har en. Lad os se på den."
Og de sværmer om bilen.
De gør sådan...
Jeg troede, jeg var til Cirque du Soleil-show.
Så kalder de på chefen, den bedste skuespiller, de har.
"Frankie, vil du se på den her?"
Så snart han ser bilen, siger han...
"Er du blevet ramt af en lastbil?"
Jeg svarer: "Nej, min kone kalder det et strejf.
Hun siger, det går væk med lidt Carnauba-voks.
Jeg kan ikke åbne døren, men det er billigt at ordne
med lidt Carnauba-voks.
Jeg må ikke råbe og skrige derhjemme.
Jeg skal undertrykke alle følelserne ned i fødderne,
og jeg ved ikke, hvem jeg er mere,
men hun sagde, hun kun snittede...
Jeg forstår ikke, at hun ikke så noget.
Vi har sensorer og kamera i bilen.
Men det måtte jeg ikke nævne i kampens hede,
for så ville jeg sove ude på græsset.
Så hvis I vil hente jeres voks og polere det væk...
...vil det være skønt."
Fyren ved, han har mig.
Han starter sin forestilling. Han går ned på et knæ.
Jeg hader, når de går på et knæ.
Så taler de med sig selv:
"Hvad pokker?
Det er en skam...
Var du bare blevet ramt to centimeter...
...to centimeter her...
...kunne jeg have poleret det. Men...
...da din kone ramte, hvor hun gjorde,
skal jeg fjerne kvartpanelet, hive bagagerummet ud,
fjerne sæderne, og motoren må også ud..."
"Hvad?"
"Jeg gætter bare her.
Omkring 20, 21 tusind.
Hæng mig ikke op på det.
Jeg har ikke åbnet den endnu,
men det gætter jeg på til at starte med."
Det er bare anderledes.
Nu har vi en baby. Hun fylder et år om fire dage.
Fem dage.
Vi har en datter derhjemme.
Det er svært at kombinere vores opdragelser.
Ikke sandt?
Min kone har et synspunkt om verden,
jeg har et andet.
Vi skal give det videre...
...til den lille baby, ikke?
Hun aner ikke, hvad hun har i vente.
Da min kone blev gravid,
spurgte alle os:
"Vil I tage billeder af maven...
...og meddele det, sådan: 'Vi er gravide.'
Og lægge det på Facebook... Vil I det?
Jeg sagde: "Nej, vi fortæller det bare.
Sådan, hun er gravid."
Man ser folk...
...i disse annonceringer.
Manden knæler og kysser maven.
Alle lever deres liv på Facebook.
Videoer...
I får det snart at se.
Bryllupssæsonen er lige om hjørnet.
I vil se bryllupsvideoer fra brylluppet...
...af den koreograferede dans, som gommen og forloverne...
Har I set dem?
Gommen danser med bruden,
og så, pludselig, tændes lyset.
Og bruden står: "Hvad sker der?
Du store gud."
Og ni af forloverne kommer og laver en 12 minutters...
...koreograferet dans.
Jeg blev gift for fem år siden,
og jeg kunne ikke få mine forlovere til at tilrette deres smoking.
For ikke at tale om at komme og øve.
Alle har dog noget.
Alle prøver at lære dig noget på Facebook.
Der findes altid en gør-det-selv-video eller et life-hack.
En eller anden 53-årig fyr.
Han har sin egen kanal, hvor han er på badeværelset.
En gang om ugen udgiver han et afsnit:
"Hejsa. Velkommen til Jims hjørne.
I dag vil jeg vise, hvordan man får alt tandpasta
ud af tandpastatuben.
Man tager bare en hårnål og sætter den på enden af tuben.
Nu skubber man så tandpastaen ned mod åbningen.
Noget luft vil samle sig i tuben.
Tag en saks og luk luften..."
Køb en ny tube, Jim.
Hvad laver du på badeværelset...
...med den flaske mundskyl?
Min kone havde en god graviditet, men da vi tog på hospitalet...
Jeg blev lidt skuffet over kundeservicen på ho...
Vi kom ind på fødestuen.
Jeg troede, der ville være fyldt på fødestuen.
Udsolgt...
Læger, sygeplejersker, specialister...
...nogle praktikanter.
Intet.
Der er mig, en sygeplejerske og lægen.
Min kone begynder at få veer.
Jeg siger: "Vent... hvor er resten?
Lægen svarer: "Der er kun os! Hold en fod."
Jeg sagde: "Vi betaler så meget. Får vi ikke en fodmand?
Jeg troede, jeg skulle være heroppe...
...til moralsk opbakning
og kæle for håret,
ikke nede bagved med en hæl."
Jeg troede, jeg skulle få min kone til at le under hele...
...de der veer.
Jeg havde et helt show klart.
Vi har været sammen i ni år.
Jeg ville starte fra vores første date.
Så snart veerne startede, begyndte jeg showet.
Jeg sagde: "Skat, husker du vores første..."
Hun sagde: "Se ikke på mig for helvede."
Ingen fortæller dig noget.
Jeg har end ikke noget på. Jeg fik ingen kittel...
...eller hat eller maske.
Jeg stod i en T-shirt og cowboybukser.
Jeg vidste end ikke, om jeg ville se.
Det er svært at lade være. Min kone er jødisk.
Babyen begynder at komme ud.
Jeg så hovedet med kulsort hår.
Jeg sagde: "Jeg tror, det italienske slår det jødiske.
Vi får vist en italiensk, katolsk baby."
Et lille øre kom ud. Så var jeg fortabt.
Så snart jeg så min datters øre.
Jeg sagde: "Jeg tror det ikke. Det er utroligt."
Og mere af hovedet kom ud.
Og mere hoved.
Nu tænker jeg: "Hvad fanden...
...er der galt...
...med hovedet?"
Ingen havde sagt, det kommer ud som en football. Så jeg...
Min kone spørger: "Er hun sød?"
Jeg siger: "Hun får problemer i skolen
med de andre børn.
Har du gemt bonerne på de huer, vi har købt,
for de vil ikke passe på denne kegle.
Det er helt vildt hernede. Jeg ved ikke, hvad der sker."
Inge havde fortalt os det.
Det er utroligt at se selve fødslen,
for de tager babyen ud,
og så havde ingen fortalt om alt det andet...
Jeg fik moderkagen i hovedet.
Nu er vi helt euforiske.
"Skat, jeg tror det ikke.
Vi har en datter, skat."
Hun sagde: "Gå over til hende."
Jeg går derover, og lægen spørger:
"Vil du klippe navlestrengen?" Jeg svarer: "Er der heller ingen til det?"
Er det ikke et vigtigt job?
Og jeg skal gøre det med moderkage i øjet?
Det ligner en blæksprutte, så det burde være nemt, men...
Kunne ingen gøre det?
De bringer babyen tilbage til min kone,
og straks begynder min baby at amme,
og min kone begynder at lave mælk, ikke?
Den anden brystvorte skyder...
...mælk på den anden side af mit ansigt.
Jeg har moderkage og mælk. Jeg føler, at jeg lige kom ud.
Der er et øjeblik,
hvor man føler sig udenfor,
for babyen er på moderen,
og jeg har intet at tilbyde.
I ved? Men så slår det mig. Jeg er far.
Jeg har ansvar nu.
Vi kommer tilbage på stuen,
og folk begynder at komme, som sygeplejersker,
og her er, hvor alle folkene dukker op.
Nu føler jeg, at jeg skal beskytte.
Jeg er som en løve på Serengeti.
Jeg skal holde rovdyr væk.
Den første kvinde siger: "Hej, tillykke.
Jeg skal teste jeres datter hørelse."
Min kone siger: "Ja, kom ind."
Jeg sagde: "Hvad taler du om, hørelse?
Hun er to timer gammel, hvad kan hun gøre?"
Ja.
Skru ned.
Tak.
Jeg er altid skeptisk med hensyn til folks intentioner.
En anden kvinder kommer med et kæmpe fjernsyn.
Hun siger: "Vi tog nogle smukke...
...billeder af jeres datter, Serafina.
For kun 29,95 dollars
får I et blankt 10 x 15 med en usb-nøgle."
Jeg sagde: "Kan du ikke sende et link?
Vi er ikke i stand til at se på billeder.
Min kones brystvorter bløder,
og sort tjære løber ud af hendes vagina.
Kan du komme senere? Er dette det rette tidspunkt?
Vi skal snart bruge nogle klude og en moppe.
Det, jeg kan se, ser beskadiget ud,
og jeg ved ikke, om vi kan få flere børn,
baseret på det, jeg ser.
Har I en blok is, hun kan ligge på?
Vi ser på billederne i næste måned,
men dette ser ikke normalt ud.
Min kone ser ud, som om nogen har smidt hende ud af et fly. Hvad?"
Jeg skulle klare alt det med...
...I ved, at vi fik en jødisk baby.
Min side sagde: "Hvad skal vi gøre?
Hvordan vil I opdrage barnet?
Ingen jul? Vil I ikke have et træ?"
Mange har problemet:
"I ved, hendes familie... er mere religiøs, end vi er..."
Så jeg prøver at stille min familie tilfreds.
Okay?
Så kommer damen, der skal bade hende
og siger: "Vi er her...
...for at tage jeres datter, Serafina, med til hendes første bad."
Jeg sagde: "Okay...
Skat, vi skal afsted." Hun siger: "Nej, en forælder.
Kun en forælder."
Jeg siger: "Skat, tag dig af tjæren,
så går jeg med og ser...
...hvordan badet foregår."
Jeg troede, der ville være et pænt porcelænsbadekar.
Nogle stearinlys... svagt lys, lidt musik af Kenny G.
Så slog det mig.
Jeg ville snige en dåb...
...med ved badet.
Hvis jeg gik ned på dødsgangen og fandt en præst,
der gav den sidste olie... kunne jeg spørge ham.
"Vil du komme op på femte og døbe en jødisk baby,
så min mor og far giver mig fred?"
Så får vi babyen med hjem.
Ingen fortæller en noget. Vi må bare finde ud af det.
Efter en måned græder babyen. Det er gråd, vi ikke har hørt før.
Vi gør alt som en duet, mig og min kone.
Hvis babyen græder, står vi op... Sult, vi giver mad sammen.
Alting er en duet.
Sådan gjorde min far og mor ikke.
Græd jeg, sagde far: "Gå du. Jeg skal arbejde."
"Vil du kysse...?"
"Jeg vil ikke kysse ham. Jeg skal på arbejde."
Men nu, i 2018, gøres alt som et par.
Vi deler pligterne.
Min kone undersøger babyen:
"Hun har tilstoppet næse."
Babyer kan ikke pudse næse.
Det vidste jeg ikke.
Jeg troede, de bare... og så...
...nøs og fik skidtet ud.
Jeg vidste ikke, vi skulle hjælpe.
Min kone giver mig den her dims.
Det ligner en patron, man stikker i næsen med en slange på...
...og du er i den anden ende.
Jeg siger: "Skat, skal jeg...
...suge snottet ud af hendes næse
og så sluge det?
Jeg gør det, hvis det er nødvendigt,
men skal vi ikke læse på kassen eller Google det?
Så her står jeg, klokken 3 om natten,
kun iklædt undertøj...
...med slangen oppe i min datter...
Min kone spørger: "Hvad er der?
Der skulle være et filter."
Jeg siger: "Der er intet filter. Jeg har det...
Jeg har det lige her."
Hvem kunne vide, at det endte sådan?
Jeg mener...
Jeg gik tilbage i seng med konen og siger: "For ni år siden, havde jeg sagt,
at jeg ville stå og suge snot ud af vores datters næse iklædt undertøj
med venstre nosse hængende ud, ville du så stadig have gjort det?
Min kone elsker at klæde min datter fint på.
Sikke noget tøj.
Jeg kan lide sparkedragter.
De er nemme. Læg babyen på den, stop fødderne ind...
Min kone giver hende alt...
Hun bruger kjoler, strømpebukser...
Babushka.
Har I klædt en baby på?
Min kone: "Giver du hende tøj på?"
"Ja, klart."
"Tøjet ligger på sofaen. Du kan give hende det på."
Jeg ser tøjet og bliver nervøs.
Har I klædt en nyfødt på?
De har ingen rygrad. Så man...
Det er fint.
Det er dog fint.
De kan ikke ret meget.
Min kone elsker...
...at dykke. Det kan hun lide.
Hun elsker at dykke.
Men jeg gør ikke noget, hvor der er sikkerhedsinfo forinden.
Jeg vil ikke ud af min tryghedszone.
Jeg kan ikke svømme.
Det lærte jeg ikke som barn.
Mine bedsteforældre passede os på hverdage.
Mine bedsteforældre boede 52 år i USA.
De talte ikke engelsk. Intet.
Jeg talte ikke italiensk,
så når de passede mig, var det Gæt og grimasser...
...der var meget...
En masse gætteri.
Jeg vidste bare, de var utilfredse med helbredet,
og hvordan de havde det.
Bedstefar sluttede aldrig en sætning.
Han stormede ud fra badeværelset og så på mig og...
"Undskyld, bedstefar. Hvad sagde du?"
"...pis på gulvet.
Gulvet...
Til højre... til venstre..."
"Så vi skal ikke til svømning i dag? Jeg forstår ikke.
For vi skal aflevere et brev med årsagen til fraværet,
og som jeg forstår det,
er din pik skæv, og du pisser på gulvet.
Jeg ved ikke, om de accepterer det på en serviet fra pizzeriaet,
som jeg har skrevet, fordi I ikke kan sproget."
Bedstemor havde gigt overalt, stakkels kvinde.
Hun kunne knap gå.
Man kunne høre hende gå fra køleskabet til vasken.
På tværs af huset hørte vi...
Så nu...
...kan jeg ikke svømme.
Jeg voksede ikke op i et miljø,
som mange amerikanske familier har.
Når skolen sendte noget hjem,
skrev dine forældre under,
og gav dig lov til at komme på udflugt eller noget. Ikke?
Det skete ikke hos mig.
Jeg kom i skole, og hele klassen var væk.
De var i Washington DC...
...for at se Det Hvide Hus.
"Hvor er de allesammen?"
"Dine forældre afleverede ikke sedlen. Så...
...du, Javier og Athenos...
...skal være i kantinen i tre dage...
...og skrive en stil om, at indvandrerforældrer
ikke afleverer sedler."
Undskyld.
Jeg vil ikke dykke.
Jeg tror, der sker noget, hvis jeg gør det.
Jeg er ængstelig.
Hopper jeg i...
Noget vil gå galt, som de aldrig har set før.
Der må være noget...
"Tony, har du en anden slange?"
"Nej. Jeg troede, du havde den med."
"Nej, jeg har den ikke."
Jeg er 100 meter nede.
Hent mig op.
Jeg bløder ud af ørerne. Jeg skulle ikke have gjort det.
Min kone er vokset op i Florida.
Hun voksede op på havet.
Hun vil sejle på jetski...
Vi lejede engang en WaveRunner.
Vi lejede kun en.
Hun styrede, og jeg fik "kællingesædet".
Så kommer en fyr...
...og jeg skal høre hans instruktioner.
Min kone hører ikke efter. Hun kan ikke fokusere.
Jeg må lytte til ham.
"Her er din redningsvest.
Tag den på."
Jeg svarer: "Du må give mig den på.
Jeg springer bare over et spænde,
og så flyver den af.
Du må gøre det."
"Her er tandbeskytteren."
"Kan vi miste tænderne ved det her?"
Min kone har ingenting på.
Jeg siger: "Brug tandbeskytteren.
Brug tandbeskytteren.
Vi kan miste tænderne ved det her."
Fire andre personer har lejet WaveRunners.
Nu skal fyren give os hele remsen:
"Hør her, der er orange bøjer over hele havet.
De markerer grænsen for, hvor I må gå ud til.
I den sydøstlige ende af havet
så vi nogle hajer tidligere i morges.
Hold jer fra den sydøstlige ende."
Jeg aner ikke, hvor sydøst er.
Nord... Aner det ikke.
Fortalte I mig nu, hvor det... Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke kompasset.
Og jeg spørger ikke, hvis jeg ikke ved noget.
Er vi ude sammen, spørger jeg min kone.
-"Ved du det?" -"Nej."
Okay, vi bliver ædt af hajer i aften.
Vi bliver ædt af hajer,
for jeg vil ikke spørge og blive til grin
foran otte fremmede,
fordi jeg var uopmærksom i femte klasse.
Fyren er midt i sin tale.
"Og i den nordlige ende..."
Og min kone giver gas.
Hun hører ikke efter. Hun...
"Åh, gud, skat. Sejl tilbage.
Sejl tilbage.
Der er bølger. Sejl tilbage.
Langsommere, skat.
Jeg er lam, skat. Jeg mærker intet.
Mine skuldre, mine fingerspidser, jeg kan ikke...
Jeg mærker intet. Sejl tilbage.
Jeg bløder, skat, ud af munden.
Blodet samler sig i tandbeskytteren.
Min pik er i din røv, skat. Tag den ud.
Det er en familievenlig strand.
Det er en familievenlig strand, skat."
Hun ved intet.
Vi tilbringer noget tid på stranden.
Da vi går, er der mørkt.
Vi besøger en ven på vej hjem.
Vi kørte i min kones bil.
Hun mangler altid benzin.
Hver gang jeg sætter mig ind...
-"Vi kan ikke..." -"Jo, vi kan."
Der er til 6 kilometer.
Vi mangler 45 kilometer.
Lav regnestykket.
Vi måtte stoppe på en benzinstation om natten.
Min største frygt er at blive myrdet...
...på en benzinstation...
...ved pumpen.
Vi har alle en fast benzinstation, vi bruger.
Den foretrukne, hvor man altid kommer. Når man kører...
...ud af sit kvarter, og man er nødt til at køre ind på en obskur en ved midnat.
Som når I kører herfra og mangler benzin,
kører I i et område, I ikke kender,
skal I være årvågne.
Så snart man stiger ud af bilen, skal man...
...spørge sig selv, hvor morderen kommer fra i aften?
Man fylder aldrig tanken om natten.
Man tanker kun lige nok.
For en tyver, et par sprøjt...
Lad os komme videre.
På den, som vi stoppede ved,
virkede kortlæseren ikke.
Så nu måtte jeg gå ind...
...i dødshytten.
Det lille supermarked.
Har I været der ved midnat?
Det er et pitstop for kriminelle.
De begår en forbrydelse og stopper for at få sig en slush-ice...
...på vej hjem.
Min kone sidder i bilen.
Hun er uvidende om scenariet,
jeg har skabt
uden for bilen.
Men gennem det åbne vindue siger jeg:
"Hør lige...
Tryk 112 på telefonen.
Sæt tommelfingeren på 'ring'.
Hop over på førersædet.
Rul alle vinduer ned.
Ser du mig spurte ud af butikken,
kører du, og jeg springer ind i bilen."
Hun svarer: "Du godeste. Hvad...?
Hvad sker der?"
"Jeg sagde, jeg går ind i butikken."
Det er midnat.
Jeg kan blive myrdet når som helst, og du spiller Words with Friends?
Sluk det.
Har I nærmet jer stedet?
Man ved aldrig, om der er åbent.
Man stiger ud af bilen og stopper op.
Man tænker: "Er der åbent?"
Man kigger efter et hoved eller noget.
En, der tager en pose chips.
Et tegn på liv derinde.
Så åbner man døren.
Man forbavses over, at den åbnede.
Gulvet er altid vådt.
Hvorfor er gulvet gennemblødt
på en benzintank ved midnat?
Gør de rent efter det forrige mord?
Hvorfor...
...er der vådt?
Nu går jeg indenfor.
Jeg står i kø og ser mig om.
Dem, der dyrker Krav Maga,
kalder det situationsfornemmelse.
Man ser på alt foran sig
og gætter, hvad der foregår.
Non-verbalt.
Der står altid en ved Gatoraden,
der bare ser på en Gatorade.
Jeg venter bare på, at han lader igen.
Jeg skal ikke myrdes...
...på en benzinstation.
Jeg holder mig for mig selv.
Jeg var hjemme for et par måneder siden,
hvor jeg talte med min far om alt dette.
Min far havde en bunke post på bordet.
Som 72-årig er posten
holdepunktet i min fars dag.
Alt ligger i bunker.
Har I set det?
Jeg så på et brev med hans navn.
Der stod "Salvatore Intet Maniscalco."
Jeg spurgte: "Hvad er det?"
Han svarer: "På blanketten
bad de om mellemnavn.
Jeg skrev 'Intet'."
"Hvad?
Hvad gjorde du?"
Han ville komme og hjælpe med...
...noget der skulle bygges.
Men min far ved ikke,
at jeg har en håndværker til sådan nogen ting.
"Jeg kommer og hjælper dig." "Far, det er fint.
Du glemmer, du er 72.
Hvad kan du gøre?"
Jeg ville ønske, jeg kunne.
Der er fyre her, der kan bygge.
Jeg har venner, der kan.
De bygger en terrasse på en weekend.
Man besøger dem, og de siger:
"Vil du se terrassen, jeg har bygget?"
-"Hvornår?" -"I dag."
"I dag? Jeg tog en lur.
Du byggede en terrasse?"
Kender I nogen, der har en F-150 ladvogn?
Savsmuld. De har et skur i haven.
Lavet af træ.
Jeg kan ikke.
Jeg må have en håndværker.
Han kan bilde mig alt ind, jeg tror ham.
Hver morgen er der en ny ting:
"Sebastian, kan vi lige tale lidt?
I mine 38 år som håndværker har jeg aldrig set mage.
Se lige på væggen.
Væggen bugter sig.
Kom. Mærk, hvor den bugter.
Som en idiot siger jeg: "Jeg mærker det."
-"Jeg kan ikke helt mærke det." -"Det er der.
Vi kan lade det være. Du bestemmer.
Vi kan lade væggen være sådan.
Men når du ser fodbold på søndag,
kan huset vælte på din familie.
Hvad synes du?"
Har I haft håndværkere i hjemmet?
De gør arbejdet...
De starter, men får et større job.
Så flytter de hele sjakket
til at arbejde på det store job.
Nu sidder du der. Ingen.
Jeg har hverken gulv eller loft.
Intet.
De sender en fyr.
Efter fem dage kommer en fyr slentrende.
Helt afslappet.
Han slentrer ind.
-"Hvor er resten?" -"Det ved jeg ikke.
Jeg skal feje fra side til side.
Det sagde Dan. En masse støv. Jeg skal feje."
"Jeg har ikke noget gulv.
Hvad vil I gøre ved det?"
"Ved gulvet? Han sagde..."
"Han sagde, de vil lægge chingaderaen i siden...
Hvad ved du?"
En chingadera? Jeg har aldrig set den...
...på arkitekttegningen.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
"Nej, han bad mig lægge chingaderaen i siden og stramme den. Du ved?
Men jeg har den ikke. Jeg har ikke lastbilen. Kun Ford Festiva...
Du må køre til Home Depot.
Du må køre til Home Depot."
Har I været i Home Depot? Den butik...
Jeg passer ikke ind.
Jeg ejer ikke tøj til at gå derind.
Der er meget brunt, beige, støvler.
Blyant bag øret,
målebånd der hænger...
Alle måler løs...
...i Home Depot.
"Hvor meget? En kvart-ottendedel tomme?"
Jeg aner intet der.
Jeg må spørge.
Jeg fandt en kvindelig ansat.
"Undskyld jeg forstyrrer,
men jeg har været her i to timer.
Jeg leder efter en 'chingadera til en side.'
Nej, han sagde, det var en "chingadera til en side'.
Har I ikke sådan en?"
I har været fantastiske. Det har været...
...en fantastisk aften.
Mange tak...
...mange tak, New York City.
Tak deroppe...
...på de tre etager.
Mange tak.
Tekster af: Dan Schiønning Larsen